Judéen hade i nästan ett sekel regerats av Rom.
Kejsar Augustus befallde i sitt sjunde regeringsår alla judar-
- att återvända till sina födelseorter, för att där räknas och beskattas.
Mångas resväg tog dem till Jerusalem, landets hjärta.
Här stod fästningen Antonia, romarnas maktcentrum-
- och det gyllene templet, det yttre tecknet på en inre tro.
Folket lydde kejsarens bud, men höll stolt fast vid sitt uråldriga arv.
Folket mindes profeternas löfte:
En dag skulle Frälsaren födas, och ge dem perfekt frihet.
- Namn, stad, släkt? - Samla, Jaffa, Mika.
- Namn, stad, släkt? - Josef, Nasaret, David av Betlehem.
- Och kvinnan? - Min hustru.
Ni ska räknas i Betlehem.
Herrens år 26
- Vad heter den här byn? - Nasaret.
I morgon kväll är vi i Jerusalem.
- Du tittar inte på soldaterna, Josef? - Romare har man sett förr.
Ja. Och man får se dem igen.
Mitt bord är inte färdigt... Var är din son?
Han är uppe i bergen.
- Han försummar sitt arbete. - Nej.
När jag förebrådde honom, sa han: "Jag måste arbeta åt min fader."
Varför arbetar han inte då?
Han arbetar.
Fanfar!
Välkommen, Messala. Kommandot är ditt.
Tack för att du avlöser mig.
Drusus... Som pojke drömde jag om att kommendera den här garnisonen.
Och nu gör jag det.
- Jag hade glömt hettan. - Om det bara var hettan...
Jag bodde i Jerusalem tills jag var 14. Min far var...
Jag vet. Din far var en duktig guvernör.
Om det är möjligt, i det här fördömda landet.
Vill du komma fram i världen, Sextus, så gör det svåra.
- Jag bad om att bli sänd hit. - Folket här har förändrats.
Hur då?
De vill inte betala skatt och har fått för sig att de hatar Rom.
- Det är inte nytt. - Och de är berusade av religionen.
- De krossar statyerna av våra gudar. - Straffa dem!
Det gör vi. När vi kan finna dem.
- Finn ledarna! - Vi har inget att gå efter.
Det är något underligt i görningen. T.ex. pratet om en messias.
Det där hörde jag om som pojke.
Judarnas kung, som ska leda dem till ett antiromerskt paradis.
En galning i öknen, Johannes, dränker folk i vatten.
Och en timmermansson utför så kallade mirakel.
- Det har alltid funnits bråkmakare. - Den mannen är annorlunda.
Han säger att Gud bor i varje man.
Han är faktiskt djupsinnig...
Du har varit borta från Rom för länge. Res till Capri, bada och vila ut.
Gud bor inte i oss alla. Blott en man är gudomlig.
Kejsaren är missnöjd. Judéen ska förvandlas till en lydig provins.
Jag ska återupprätta lag och ordning.
Hur? Man kan klyva skallen på folk och kasta dem i fängelse-
- men hur bekämpar man en idé? Särskilt en ny idé.
En jude vill tala med tribunen Messala.
- Har han ett namn? - Han kallar sig prins Juda Ben Hur.
Behandla honom därefter!
- Säg att jag kommer. - Ja, tribun.
Centurion!
Det var hans land, innan det blev vårt.
Glöm inte det.
Ja, tribun.
Mycket klokt. Ben Hur är den rikaste mannen i Jerusalem.
Och överhuvud för en mäktig familj. Som pojkar var vi som bröder.
Sextus, du undrar hur man bekämpar en idé.
Jag ska säga hur: Med en annan idé.
Jag sa att jag skulle återvända.
Jag trodde det inte. Jag är mycket glad.
- Titta på dig. - Och på dig.
Du återvänder som tribun. När jag hörde nyheten, drack jag din skål.
Vi ska dricka en till.
- Hur mår din syster och mor? - Bra. De talar bara om dig...
- Har Tirza gift sig? - Nej, hon bara drömmer...
Hon har älskat dig sedan hon var fem år gammal.
Jagar du sjakaler och lejon? Eller är det under din värdighet?
- Ned Eros, upp Mars. - Ned Eros, upp Mars.
Där bjälkarna möts?
Bra!
Efter alla dessa år!
- Fortfarande nära. - På alla sätt.
- Jag hoppas det. - Jag vet...
Du är romare, jag är en jude vars liv du en gång räddade.
Det bästa jag någonsin gjort.
Juda...
Det är en svår provins att styra. Jag behöver din hjälp, dina råd.
- Vill du höra mitt råd? - Ja.
Dra tillbaka era legioner.
Ge oss vår frihet.
Kejsaren tycker om sitt imperium, och särskilt Judéen.
- Judéen tycker inte om kejsaren. - Obesvarad kärlek är sorglig.
- Mitt kvarter. - En aning dystert.
Inte dystert. Enkelt, kyskt, romerskt.
Jag blir nästkommanderande för den nya guvernören Valerius Gratus.
Han kommer om några dagar med två legioner till.
Alltså är ryktena sanna.
Kejsaren är missnöjd med dina landsmän. Det är uppror på gång.
Det ska krossas.
Men du och din familj har inget att frukta. Du är min vän.
- Jag är jude. - Du har inget med pöbeln att skaffa.
- Pöbel? Det är mitt folk. - Juda, världen är romersk.
Vill du leva i den, måste du leva med den.
- Du har förändrats. - Jag har sett världen och Rom.
Det är inte slumpen som gjort en by vid Tibern till världens härskare.
- Era legioner. - Inte bara våra legioner.
Andra riken har starka härar. Jag har själv stridit mot dem.
Ödet ville att vi skulle civilisera världen, och det har vi gjort.
Våra vägar och skepp når överallt.
Romersk lag, arkitektur och litteratur är mänsklighetens smycke.
- Jag tror på mitt folks framtid. - Det är klart.
- Och du kan hjälpa dem. - Hur?
Du är adelsman av förnäm släkt, en prins bland ditt folk.
Du är rik och mäktig. Folk lyssnar om du avråder uppror.
Få dem att inse att motstånd mot Rom är dumt och fåfängt.
Det kan bara sluta med att ditt folk utrotas.
Jag är emot våld. Det vet alla. Jag ska tala med folk...
Då är vi ense.
När kan jag träffa din familj?
- I morgon, hoppades vi. - Bra.
Nu ska vi dricka en skål.
- Vinet är förskräckligt. - Det tillverkas åt romerska hären.
Ni är grymma mot era erövrare.
Det är en tokig värld.
Men den rymmer detta sunda: Vänners lojalitet.
Juda, vi måste lita på varandra. Dricker du på det?
Av hela mitt hjärta.
Här i gården lekte vi soldater-
- och från taket kastade vi sten på folk på gatan.
- Vi var busfrön. - Nej, ni var snälla pojkar.
- Inget har förändrats. - Förutom fontänen.
- Den gamla brunnen sinade alltid. - Varenda sommar.
En ny fontän och en ny Tirza. Du har blivit stor.
- Han har inte förändrats. - Jo då. Han åkte härifrån som pojke.
Nu är han en man med stort ansvar.
Kejsaren bygger och bygger... Jag höll på att glömma. Varsågod.
- Underbart vacker...! Romerskt? - Libysk. Jag var där förra året.
Vilket fälttåg. Efter två dagars strid, flydde deras här.
Sen tågade vi till deras huvudstad. Fin stad ända tills vi förstörde den.
Nu är det bara aska kvar.
- Mina soldathistorier tråkar ut er... - Kom. Jag ska visa dig något.
Jag valde rätt present åt dig. Det är en brosch för en kvinna.
Vad tycker du?
Magnifik!
- En arab. - Ja, ett fullblod.
- Får jag rida på honom? - När du vill. Han är din.
En gåva...?
Juda, du är snäll. Allt blir som förr, det vet jag.
- Har du tänkt på det jag sa igår? - Jag har redan talat med folk.
- De flesta håller med mig. - Men inte alla?
- Nej, inte alla. - Vem håller inte med?
- De arga och otåliga. - Vem?
Juda, vem?
- Vill du att jag ska bli tjallare...? - Vi talar om kriminella element.
- De är patrioter, Messala. - Patrioter?
Juda, jag ska förklara en sak för dig som du kanske inte vet.
Kejsaren håller ett öga på oss. Han blickar mot öst.
Detta är vår stora chans, Juda. Kan jag få ordning på Judéen-
- får jag vilken post jag vill. Och jag ska löna dig.
Vet du var det kan sluta? Rom! Kanske vid kejsarens sida.
Jag menar det. Det kan hända. Och detta är stunden.
Kejsaren håller ett öga på oss. Jag måste tjäna honom-
- och du måste hjälpa mig. Tjäna honom.
- Du omtalar honom som en gud. - Han är den ende guden på jorden.
Inte...
Inte det.
Hjälp mig, Juda.
Jag gör allt för dig, Messala, förutom att förråda mitt folk.
Vid alla gudar, Juda, vad betyder några judars liv för dig?
Jad vill inte hjälpa dig mörda dem.
Du måste förstå, Messala, att jag tror på mitt folks forntid och framtid.
Framtid? Ni är ett kuvat folk.
Ni kan erövra landet och slakta folket, men vi reser oss igen.
Du lever på döda drömmar. Tror du att Salomo återvänder?
Josua och David kan inte rädda er.
Det finns bara en realitet idag. Var inte dum. Blicka mot Rom.
- Hellre dum än mördare. - Jag är soldat.
- Du mördar för Rom. Rom är ont. - Jag varnar dig!
Rom är en skymf mot Gud. Rom stryper mitt folk och världen.
När Rom faller, ljuder ett frihetsrop som världen aldrig hört maken till.
Antingen hjälper du mig eller går emot mig.
Du är för mig eller emot mig.
Om det är valet, så är jag emot dig.
De kommer.
Var är Messala?
- Var är...? - Han gick.
- Varför? - Han kunde inte stanna.
En ny tribun har många plikter. Nu ska vi äta.
Välsignad är du, Herre Gud, som ger oss bröd.
Vi ska aldrig se honom igen, Tirza.
Han bad mig förråda vårt folk.
Juda...
Karavanen från Antiokia!
Simonides!
- Välkommen hem. - Herre.
Simonides kommer med gåvor. Bärnsten till mig, silke till Tirza.
- Och vin till min husbonde. - Den bästa gåvan är din närvaro.
- Jag har goda nyheter från Antiokia. - Om karavanerna från Petra?
- De har anlänt. Här är räkenskapen. - Och Numidia?
Kungen gav oss handelsrättigheterna.
Varje år gör du mig rikare.
Men du är min största skatt.
Mitt liv tillhör huset Hur. Blott min dotter betyder lika mycket för mig.
- Hon måste vara en ung kvinna nu? - Hon är min husbondes egendom.
Du är min vän, inte min slav.
Ester har följt med mig från Antiokia för att be om lov att gifta sig.
- Jag önskar dig många barnbarn. - Om Herren så vill.
Ester vill tala med sin husbonde.
Vill du gifta dig, Ester?
Det är min faders önskan.
Din blivande make är en lycklig man.
- Vad heter han? - David, Mattias son.
- Av vilket hus? - Han är en fri man.
- Berätta om honom. - Jag har bara sett honom en gång.
Han är köpman i Antiokia. Han vill friköpa Ester.
Hennes frihet är min bröllopsgåva till Ester.
Min husbonde är generös.
Älskar du honom?
Jag ska lära mig älska honom.
Du får lov att gifta dig.
Vi ska dricka för din lycka och för en säker färd till Antiokia.
- Stör jag dig? - Nej.
Vad tänkte du på?
Jag tog farväl av staden.
Och huset.
Du har inte varit här ofta. Vad minns du härifrån?
Far tog ibland med mig hit, när jag var liten.
Jag var alltid lycklig i det här huset.
Förutom en gång...
- När du och romarpojken... - Messala.
Ja. Ni hade jagat och de förde dig skadad hem.
Jag rörde vid ditt ansikte.
Jag bad Gud: "Låt inte pojken dö."
Jag kan höra dig säga det, lika milt som du sa det nu.
- Ja, husbonde. - Husbonde? Du är fri.
Det är konstigt... Jag kände mig inte som en slav.
Och nu...
...känner jag mig inte fri.
Om kung Salomo såg en skön slavinna-
- kunde han ta henne till sig.
Så gick det till på Salomos tid.
Det var andra tider.
Och länge sedan.
Om du inte var en brud, hade jag kysst dig farväl.
Om jag inte var en brud, behövde vi inte ta farväl.
Din slavring.
Ett rättvist byte.
Du får frihet, jag får ringen.
Ska du bära den?
Tills du möter kvinnan som du ska gifta dig med?
Ja.
Till dess.
Må gudarna vara med er, guvernör Gratus.
Tack, tribun.
- Ingen delegation från staden? - Nej, det kommer ingen.
Jerusalems välkomst blir inte varm, men jag lovar att den blir fredlig.
Låt oss fortsätta.
Där är Messala.
Han såg dig, Juda.
Nya guvernören.
Juda, vad står på?
- Jag stod bara och tittade... - En tegelpanna föll på guvernören.
- De tror henne aldrig. - Säg ingenting, Tirza.
Öppna!
Jag ska tala med dem.
- Låt mig förklara... - Grip kvinnorna!
Det var ett missöde.
Låt mig förklara. Det var ett missöde.
- Det är mannen! - Det var ett missöde.
- Ett missöde? - En lös tegelpanna.
- Ta honom. Ta allihop. - Det var jag! Låt dem gå.
Messala.
Förklara i Guds namn för dem att det bara var en lös tegelpanna.
Det var ett missöde.
Låt dem gå!
- Låt tjänstefolket gå. - Låt dem gå!
- Kom. - Vart?
Tyrus.
Tyrus?
Jag har inte ställts inför rätta.
Ska jag hängas utan rättegång? Anklagelsen är falsk!
- Var är min mor och syster? - Bind hans händer.
- Säg åtminstone om de lever. - Jag kan inte säga något.
Fortsätt!
Åt höger!
- Vänta! - Sänd ut dem.
Gå.
Gå!
Dörren.
Var är min mor och syster?
Var är de?
Inom dessa murar.
Guvernören blir återställd, så de döms inte till döden.
Men de ska straffas.
Är det möjligt...?
Kan du verkligen göra så mot människor som du har älskat?
Låt dem gå. Du måste låta dem gå.
- Jag försökte inte mörda guvernören. - Det vet jag.
Det vet du?
- Då är du ond. - Nej, Juda.
Jag ville ha din hjälp, och du har hjälpt mig.
Jag ska statuera ett avskräckande exempel.
Genom att skoningslöst straffa en gammal vän, blir jag fruktad.
Men inte min familj. Låt dem gå.
- Messala, jag ber dig. - Be!
Bad jag inte dig?
Detta har du själv valt.
Dödar du mig, korsfästs din mor och syster inför ögonen på dig.
Gör det, Juda, döda mig.
Måtte Gud ge mig hämnd. Måtte du leva när jag återvänder.
Återvänder?
Tribunen tar emot nu.
- Jag är förvaltare vid huset Hur. - Jag minns dig.
Min dotter Ester och jag hörde vad som hänt.
- Juda är oskyldig. Ni känner honom. - Bättre än du.
Då vet ni också att han är oskyldig.
Fångarna har dömts.
Men Juda försökte inte skada guvernören.
I ert hjärta måste ni veta att han är oskyldig.
Drusus.
Anhåll mannen så att vi kan förhöra honom.
Vatten åt soldaterna! Soldaterna först!
Inget vatten åt dem!
Vatten åt hästarna!
Soldaterna först!
Stopp!
Inget vatten åt honom.
Gud, hjälp mig...
Du! Inget vatten åt honom, sa jag!
Upp med er, allihop!
Tillbaka på din plats!
Framåt, hundar!
Konsulns slup närmar sig. Gör klart att lyfta årorna.
Åror upp!
Åror ned!
Den nya befälhavaren Kvintus Arrius.
- Hur många roddare? - Tvåhundra.
- Och avlösare? - Trettio, var timme.
Mannen är sjuk. Byt ut honom.
- En bråkmakare? - Han är uppstudsig, konsul.
Det ska stoppas.
Hur länge har du varit ombord?
- 41! - I morgon blir det en månad.
Du håller noga räkning. Och tidigare?
- Tre år på andra skepp. - Tre år?
Du vill kämpa emot, men är förnuftig nog att tygla dig.
Din blick är full av hat, 41. Bra.
Hat håller en man vid liv. Det ger styrka.
Lystring! Ni har alla dömts till döden.
Vi håller er vid liv för att ni kan ro.
Ro duktigt, så lever ni.
- Skeppet år redo, konsul. - Börja ro.
Börja ro!
En flotta makedonska galärer plundrar romerska handelsskepp.
Kejsaren har ärat oss med uppdraget att krossa dem.
Örlogstempo.
Örlogstempo!
Attacktempo.
Ramningstempo.
Ramningstempo!
Vila.
Vila!
- Vad gör du här? - Jag kommer enligt order.
Ja, det hade jag glömt.
Du kunde ha dödat mig. Varför gjorde du inte det?
- Jag är inte redo att dö. - Vad tror du räddar dig?
Mina fäders Gud.
Din Gud har glömt dig. Han är inte mäktigare än dem jag åkallar.
Våra gudar hjälper oss inte.
Men jag kan hjälpa dig. Har det intresse, 41?
Ja, jag ser det.
På fritiden roar jag mig med att träna gladiatorer.
Jag äger Roms bästa gladiatorer. Vill du bli en av dem?
- Och dö som er slav? - Det är bättre än att vara roddare.
- Jag ska inte alltid vara här. - Jaså?
Vad skulle du göra om du kunde fly?
Min mor och syster dömdes med mig, fast de var oskyldiga...
- Du säger inte att du är oskyldig. - Skulle det tjäna något till?
Tänk på mitt erbjudande. Du kan inte fly så länge vi är segerrika.
Och i motsatt fall sjunker du med skeppet.
Gud har inte låtit mig leva för att jag ska dö vid en åra.
Ni är ett underligt folk, som tror att tillvaron har en mening.
En förnuftig man hade förlorat tron för länge sedan.
Liksom ni. Vad fick er att mista tron?
Tillbaka till åran, 41.
Konsul, fienden i sikte.
Gör klart skeppet.
Åror upp!
Länka roddarna!
Vakt!
Länka inte 41.
Jag vill inte dö!
- Varför gjorde han det? - Vet inte.
En annan gång fick jag också hjälp utan att jag visste varför.
Normalt tempo!
Nummer ett!
Eld!
Åror in.
Vänster åror in!
Åror in!
Eld!
Rorsman, ramma! Ramningstempo!
Fiende på ramningskurs!
Vi rammas!
Varför räddade du mig?
Varför länkade du mig inte?
Vad är ditt namn, 41?
Juda Ben Hur.
Låt mig dö.
Vi håller er vid liv för att ni kan ro. Ro duktigt, så lever ni.
Ett fyrkantigt segel?
Jag ser inte...
Det blir bäst för oss båda om det är fienden.
Min död, din frihet.
Ett romerskt segel.
Välkommen, konsul. Vi hade gett upp hoppet.
Vatten!
- Gick flottan förlorad? - Bara fem galärer.
- Och slaget? - Segern är er.
- Seger...? - Fullständig.
I sin iver att rädda dig, räddade din gud också romerska flottan.
Hell, Arrius!
Du har befriat sjöfarten från en stor fara, Kvintus Arrius.
Denna segerstav är välförtjänt.
- Vem är mannen? - Mannen som räddade mitt liv.
Vet du inte mer om honom?
Han dömdes för ett attentat mot guver- nören i Judéen, men är oskyldig.
En underlig man som vill mörda min guvernör, men räddar min konsul.
Kom i morgon. Vi ska tala om honom.
Vi har alla upplysningar om honom. En mäktig man i sitt land.
Men en attack mot guvernören är en attack mot senaten och folket.
Kejsare, jag är övertygad om att det hela var ett missöde.
Konsul, avbryt ej.
Låt oss vara generösa.
Som belöning för din seger, sänder vi honom ej till galärerna.
Vi ger honom åt dig, som din slav.
Det är senatens och folkets vilja.
För inte länge sedan återvände jag med en ung man som räddat mitt liv.
Han är Roms duktigaste kusk.
Fem gånger har han kört mina hästar till seger.
Han ersätter den son som jag förlorade.
Jag är stolt som en far över hans bedrifter.
Inget kan ytterligare stärka banden mellan oss-
- men jag har nu officiellt adopterat honom.
Unge Arrius är nu min rättmätige arvinge.
Denna ring skulle ha gått i arv till min son.
Nu är den din.
Det är ett underligt öde, som ger mig ett nytt liv, ett nytt hem...
...en ny far.
Ödet som fört mig hit, kan föra mig härifrån.
Men var jag än är, ska jag bära ringen som en äkta son.
Med tacksamhet, kärlek och ära.
Pontius Pilatus, min vän, hälsa på min son Arrius.
- Innan du kom, vann mina hästar. - Magnifika och snabba hästar.
Men inte snabba nog. Du kommer från Judéen?
- Jag hör att klimatet är olidligt. - Inte för judar.
- Hemskt... Man gör mig till guvernör. - Judéen?
Jag bad om Alexandria, men jag behövs tydligen i vildmarken.
- Hos skorpioner och profeter... - Glöm Judéen i kväll.
Getter och Jehova.
Du lämnar oss.
Jag måste.
Jag kan inte hindra dig.
Din blick är ständigt fjärran, jag har sett din smärta.
Men jag råder dig att vänta.
Gratus ska ersättas av Pontius Pilatus.
- När? - Mycket snart.
Det är till vår fördel.
Jag fruktar att återvända till Judéen för sent.
Det är tanken som ständigt plågar mig.
Får Rom se dig igen?
Du har gett mig ett liv här.
Det ska jag minnas.
Gudarna intresserar sig föga för en gammal mans förhoppningar.
De har sin vilja.
Förlåt mig.
Du är främling här. Från Nasaret?
- Varför frågar du? - Jag trodde...
...att du kanske var...
...han som jag söker.
Han är vid din ålder.
Vem?
När jag finner honom, ska jag känna honom.
Jag är Baltasar från Alexandria, shejk Ilderims gäst.
Nej, piska inte!
Min värd.
Dåre! Piskar du dem igen, spiller jag ditt blod!
Försiktigt i kurvan, och låt dem sedan sträcka ut!
Gör nu som jag säger!
Vackra hästar.
Låt dem sträcka ut!
Han klarar inte kurvan.
Jag dödar honom!
Behandla inte mina hästar som djur!
Du kan bara driva kor och getter! Försvinn!
- Såg du vad som hände? - Främlingen förutsade det.
- Hästarna är fina, men inget team. - Inget team?
- Den yttre höll tempot. - Antares?
Han bör vara innerst, för att ge stadga åt de andra i kurvorna.
- Var har du lärt det? - I Cirkus i Rom.
Har du tävlat i Cirkus?
- Kan du träna mina hästar? - Nej, jag är på väg till Jerusalem.
Din karavan stannar över natten, vi hinner äta, dricka och tala.
Kom till mitt tält och berätta om loppen i Rom.
Hade jag sångröst, skulle jag sjunga hästens lov.
Det enda djur som har bevarat sin ursprungliga oskuldsfullhet.
I morgon sätter jag Antares innerst.
Och gör oket kortare, det hjälper dem i kurvorna.
Juda Ben Hur, du är jude men tävlade i Cirkus.
Ja. Ett ödets nyck.
Vi kunde uträtta underverk, men du måste fortsätta...
- Min resa kan inte uppskjutas. - Du måste återvända.
- Ta med dina vänner och fruar. - Jag har inga fruar.
- Inte det? Jag har sex...sju. - Jag har räknat åtta.
Han har ännu fler där hemma.
- Många fruar är en stor lycka. - En dag har jag en.
En gud, det kan jag förstå. Men en fru är ociviliserat.
Det är inte generöst.
- Smakar maten inte? - Jo, sannerligen.
Tack.
Följ mitt råd och köp några fruar.
Nu måste jag säga godnatt till mina skönheter.
Otåliga och svartsjuka väntar de på att se vem jag först omfamnar.
- Då går jag... - Nej, stanna.
Kom, mina barn.
Främlingar gör dem blyga.
Kom. Var inte rädda.
Just det, mina barn.
De stammar från faraonernas hästar och har namn efter stjärnorna.
Kom, Antares. Du är långsammast men outtröttlig.
Ja, jag älskar dig också, Antares.
Kom, Rigel. Vi har båda ätit gott och allt är väl, min Rigel.
Ja, du är sömnig.
Dagsverket är gjort.
Snart får du sova.
God natt, mina skatter.
Lugn, Aldebaran, jag glömmer dig inte. Du är snabbast.
- Så fina hästar finns inte ens i Rom. - Du skulle se deras mor, Mira.
Jag kan inte ta med henne, för mitt folk kan inte undvara henne.
Du är deras vän. Det blir man inte utan vidare.
Kom, Antares och Rigel, det är sent.
Altair och Aldebaran, ni ska sova. Ni ska vara starka och snabba.
I Jerusalem ska de tävla med Österlandets finaste hästar.
- Messala och hans svarta djävlar... - Messala...?
- Känner du honom? - Ja.
Men du tycker inte om honom?
Juda Ben Hur, mitt folk ber om en man som kan besegra Messala.
Du kan stampa romarna i sanden! Du har sett mina hästar.
Om kusken styr med kärlek, är de snabbare än vinden.
- Det går inte. - Illa...
Men tänk! Du kan förnedra tribunen inför hela folket.
- Tänk! En jude besegrar honom. - Jag måste...
Jag vet att det inte går, men vilken tanke!
- Är det inte det du vill? - Jag ordnar med Messala på mitt sätt.
Du tänker döda honom.
Det ser jag i dina ögon.
Vad han än gjort mot dig, har du inte rätt att ta hans liv.
- Han får ändå straffet han förtjänar. - Jag tror inte på mirakel.
Livet är ett mirakel. Varför accepterar du inte Guds dom?
Du tror inte på mirakel...
...men Gud lät en stjärna leda mig till ett barn i en krubba i Betlehem.
Gud levde i det barnet.
Nu är han en vuxen man och redo att påbörja sitt arbete.
Jag har återvänt hit för att vara till hands när han kommer till oss.
Han är nära. Liksom vi, såg han solen gå ned.
Kanske står han i en dörröppning eller på ett berg någonstans.
Kanske är han herde, köpman eller fiskare.
Men han lever, och han kommer att prägla våra liv.
Det finns många vägar till Gud. Jag hoppas att din inte blir för svår.
Nu ska jag sova.
Baltasar är god. Men tills alla är som han, får vi hålla svärden blanka.
Och vara våra syften trogna. Jag måste fortsätta.
En sista sak... I arenan gäller ingen lag.
Många dödas.
Jag hoppas se dig igen.
Ester?
Det är Juda.
Juda...
Du lever...
Vad gör du här? Vad har hänt?
Jag är här.
Jag är hos dig.
Var är din far?
Samma dag som du greps, fängslades och torterades han.
När de var säkra på att han inte dolde något, lät de honom gå.
- Sen dess har vi gömt oss här. - Ni återvände inte till Antiokia?
Nej, romarna tog allt. Vi har inget att återvända till.
Ester...
Var är min mor och syster?
Ester?
Låt mig varsko honom.
Far...
Något underbart har hänt.
Juda Ben Hur lever.
Han har kommit hem. Han är här.
Juda!
Juda Ben Hur!
Min käre gamle vän.
Låt mig se på dig.
Ja, det är sant. Prisa Gud för hans nåd.
Var är de?
Vi har inte hört av dem sedan den hemska dagen.
- Du borde ha varit mindre lojal. - Ömka mig inte, husbonde.
Jag är dubbelt så mycket karl nu än jag en gång var.
Det är Malek. Vi träffades i fängelsehålan.
Vi släpptes samma dag. Malek utan tunga, jag utan liv i benen.
Nu är jag hans tunga, han mina ben. Tillsammans är vi en ansenlig man.
Gamle vän...
Hon sa att du skulle återvända, hon gav inte upp hoppet.
Jag hoppades, men jag trodde inte.
Jag ser att du vill rädda din mor och din syster.
Om en avsikt misslyckas, är det bra att ha en annan.
Mycket av din förmögenhet är gömd. Jag röjde inte gömstället.
Med den kan vi åter vinna makt och sprida död bland romarna.
- Det är inte därför jag återvänt. - Juda, de är döda.
Ingen överlever fyra år i en fängelsehåla.
- Vem överlever ett år på galärerna? - Det är sant.
Juda Ben Hur!
Du har återvänt till oss. Juda, jag vill skratta igen.
Låt oss skratta. Glädjen ska åter fylla huset.
Vi ska festa, trots damm och spindelväv.
Jag bär honom.
Här stod vi.
- För länge sedan. - Fyra år.
Det verkar som igår.
Jag sa...
"Om du inte var en brud, skulle jag kyssa dig farväl."
"Om jag inte var en brud, behövde vi inte ta farväl."
Jag är ingen brud.
Varför har du inte gift dig?
Far behövde mig.
Och...
Jag bär den fortfarande.
Jag lovade bära den tills jag fann kvinnan jag ska gifta mig med.
Den har blivit en del av min hand.
- Om Messala visste att du var här... - Det måste han.
Han vet var de är.
Om du får veta att...
- Om han säger att... - Då ska han önska att de lever.
Jag har sett vad hat gör.
Min far förtärs av hat.
Jag har hört om en ung rabbi som säger att-
- förlåtelse är större och kärlek starkare än hat. Jag tror det.
Juda, håll dig vid liv. Håll dig undan Messala.
Bara om jag kan sluta tänka och känna.
Och det kan jag inte än.
Stenen som föll från taket, faller fortfarande.
Den här gången sänds du inte till galärerna, den här gången dör du.
- En gåva från Kvintus Arrius. - Är han här?
- Kvintus Arrius den yngre. - Visa in honom.
- Har Arrius en son? - Ja. En duktig kusk, har jag hört.
- Men varför kommer han hit? - Kanske för att tävla.
Magnifik. Och från en man jag aldrig mött.
Du tar fel, Messala.
Juda!
Vilken magi har gett dig en romersk konsuls namn?
Din egen magi. Du sände mig till galärerna.
När skeppet sjönk, räddade jag konsulns liv.
Känner du till hans sigill?
Jag har återvänt, som jag lovade.
En passande gåva, unge Arrius. Ska jag bruka den på mig själv?
Vad hände med min mor och min syster?
- Jag håller inte reda på fångar. - Finn dem, Messala.
Finn dem åt mig, så glömmer jag eden jag svor vid varje årtag.
Det kan jag inte utan guvernör Gratus godkännande.
Jag kommer tillbaka i morgon. Gör mig inte besviken, Messala.
- Vad hände med dem? - Fem år... Är de vid liv?
- Ta reda på det, Drusus. - Om de är döda...?
Då är de döda!
- Miriam och Tirza. - Ja. Lever de?
Östra flygeln, nedre botten. Vakten vet besked.
Vatten...
Släpp ut mig...
- När såg du dem senast? - Aldrig. Jag har varit här i tre år.
Men de lever.
Maten försvinner.
Spetälska.
De måste genast föras utanför staden och cellen renas med eld.
Någon där?
Det är någon där!
Vem är ni?
Kom inte närmare.
Vem är ni?
Ester?
- Det är Miriam. - Miriam?
Stanna där du är.
Ni är hemma!
Kom inte nära, Ester.
Vi är spetälska.
Ester...
Tirza!
Lever Juda?
Ja, han lever. Han är här.
Var?
Han söker efter er. Jag måste hämta honom.
Nej! Säg det inte till någon.
Vi går till de spetälskas dal och kommer inte tillbaka.
- Juda måste få veta det. - Nej.
Snälla du...
Jag såg inte hans ansikte.
Är det förändrat?
Nej, han är inte förändrad.
Han är inte förändrad.
Du älskar honom, Ester.
Lova mig vid din kärlek till honom-
- att aldrig berätta om oss.
Får han aldrig veta det?
Låt honom minnas oss som vi var. Lova mig det.
Jag har inget annat att hoppas på.
Bara detta.
Jag lovar.
Jag är nöjd.
Vänta!
Messala finner dem nog.
Jag ber till Gud att de lever och att Messala friger dem.
Det gör han. Han vill överleva.
Han kan inte frige dem.
Vad menar du?
Jag såg dem.
Var? När?
De var döda.
När?
I fängelset.
När jag väntade på nyheter om far.
Varför har du inte sagt det?
Jag kunde inte. Inte ens till far.
Jag var rädd för att om du träffade Messala... Ditt sökande är slut.
- Det är slut. - Slut?
Juda, glöm Messala. Återvänd till Rom.
PAUS
Mina herrar, officerare.
Försvarare av mäktiga Roms imperium, får jag stiga på?
Ja visst, shejk. Det var en oväntad ära.
Ni är mycket älskvärd, tribun.
Ni undrar förstås vad jag vill.
Ni vet att jag tycker om att slå vad.
Jag ska låta mina vita hästar tävla mot tribunens obesegrade svarta.
- Och jag satsar på mina egna hästar. - Hur mycket?
- Slå vad med mig, shejk! - Vad är oddsen?
Ett ögonblick, ädla herrar. Får jag sätta mig?
- Sitt ner. Hur mycket satsar du? - Ge araben en stol.
Tack.
- Tusen dinarer. - Tvåtusen!
Lugn, det finns pengar nog till alla.
Först ska vi avtala oddsen.
Tribunen brukar vinna. Vad föreslår ni?
Två till ett.
Ädla romare, var är modet som gjorde Rom till världens herre?
Jag får bättre odds på gatan.
- Tre till ett. - Låt oss vara rimliga.
Tribunen har vunnit fyra år i rad.
Vi vet att du har bra hästar, men vem är din kusk?
Sa jag inte det? Prins Hur.
- Juda Ben Hur. - Prins Hur...?
- Han sändes till galärerna. - Han har återvänt.
Den gudomlige Tiberius är barmhärtig.
Törs ingen satsa på att tribunen slår en jude och galärslav?
Jag kanske inte borde ha kommit.
Tribun, ger ni mig fyra till ett?
- Fyra till ett. - Bra, Messala.
Fyra till ett. Skillnaden mellan en romare och en jude.
Eller en arab.
Tappra ord.
Nu ska summan avtalas. Jag satsar...
Tusen talenter...?
- Tusen talenter? - Ja.
Om det är för mycket...?
- Tusen talenter. - Bra.
Behandla dem väl, det förtjänar de.
Om bara människor var lika snälla som ni.
Altair, nio varv runt Cirkus.
Aldebaran...
Hörde du, Rigel? Nio liv att leva.
Du ska inte vinna loppet på första varvet.
Det är sista varvet som gäller.
Du vinner inte ensam. Vänta på de andra.
Klippfasta Antares, du är vårt ankare.
- De älskar dig, som de älskar mig. - De har tagit mig till sig.
Vila er, mina stjärnor. I morgon ska vi till staden.
Om den nya guvernören ser dig slå Messala, får hela Rom veta det.
- Är Pilatus här? - Ja. Redo att plåga oss.
Visa honom vad vi duger till.
Jag vet bara att jag tävlar mot Messala.
Förlåt mig hämndtörsten, Gud, men jag har fattat mitt beslut.
Jag överlämnar mitt liv i dina händer. Gör med mig som du vill.
Davids stjärna ska lysa för ditt folk och mitt folk-
- och blända Rom!
De är redo.
Nummer fem? Var är nummer fem?
Detta är dagen, Juda. Du eller jag.
Ja, detta är dagen.
Juda!
Han har en grekisk vagn.
Släpp honom inte nära dig.
Hell, Jupiter! Ge mig seger.
Medborgare! I kejsar Tiberius namn: Välkomna till spelen!
Spelen tillägnas hans ära och Roms ära.
Det Rom som ni alla är en del av.
Låt oss hedra de tävlande. De kommer från Alexandria-
- Messina, Kartago-
- Cypern, Rom, Korint-
- Athen, Frygien, Judéen.
Bäste man vinner segerkronan. Låt loppet börja!
Hell, Caesar!
Spring, mina barn!
Romerska svin!
En stor seger. Du är folkets sanna gud.
För tillfället... Låt oss dyrka dig.
Jag kröner deras gud.
Jag ska sända bud efter dig. Jag har ett meddelande från Rom.
Ett långt liv, unge Arrius, och förnuft att leva det.
- Vi kan inte vänta, tribun. - Han kommer...
- Vi kan inte vänta. - Han kommer!
Han kommer. Jag har sänt bud efter honom.
Ska vi rädda ditt liv, måste vi genast börja arbeta.
Kapa inte benen förrän jag har talat med honom.
Jag vill inte ta emot honom med en halv kropp.
Just som jag sa, Drusus... Här är han...
Din triumf är fullständig, Juda.
Loppet vunnet och fienden krossad.
Jag ser ingen fiende.
Vad ser du? En krossad djurkropp?
Jag är fortfarande man nog för dig att hata.
Låt mig hjälpa dig...
Du tror att din mor och syster är döda-
- och att loppet är slut.
Det är inte slut, Juda. De är inte döda.
Var är de?
Sök dem...
...i de spetälskas dal.
Om du känner igen dem.
Det fortsätter, Juda.
Loppet...
Loppet är inte slut...
- Hur tar man sig ned? - Är du tokig? Håll dig borta!
Jag söker två kvinnor, mor och dotter.
Det är många kvinnor här.
Av familjen Hur.
Här har vi inga namn.
Åt dem?
- Varför sa du att de var döda? - De bad mig säga så.
- Får jag inte se dem? - De kommer.
Visa dem den kärleken att inte titta på dem.
Mår Juda bra? Är han lycklig?
Ja, han mår bra.
Du behöver inte vara orolig. Han mår bra, Miriam.
Gud vare med dig.
De har gått.
Gå tillbaka.
Till vad?
Det enda de har kvar är tanken att du minns dem som de var.
Och att du lever ditt eget liv.
- Glöm det här. - Glöm...?
De lever som i en grav. Hur kunde du låta dem gå hit?
- Jag måste få träffa dem. - Nej, Juda.
Tänk, Juda, tänk! Det skulle krossa dem.
Juda!
Han är här. Barnet har blivit en man-
- och mannen är Guds son.
- Löftet har uppfyllts. - Livet har svarat dig, Baltasar.
Livet har besvarats av Gud.
Följ med mig.
När romarna tog mig till galärerna, höll jag på att törsta ihjäl.
En man gav mig vatten och det räddade mitt liv.
- Jag borde ha spottat ut det. - Nej.
- Jag är fortfarande törstig. - Kom och lyssna.
Jag har något oavslutat med Rom.
Du vill dö.
Farväl, Juda.
- Ni sände bud efter mig? - Jag har ett meddelande från din far.
- Jag ärar honom. - Du har blivit romersk medborgare.
Har du inget att säga?
Jag kommer just från dalen där min mor och syster bor.
Utstötta av Rom, spetälska och utan hopp.
Jag vet. En beklaglig orättvisa.
Deras kött är mitt. Det bär redan Roms märke.
Messala är död, hans gärning straffad.
Gärningen var ej hans. Jag kände han innan Roms grymhet spred sig i blodet.
Rom krossade både Messala och min familj.
Där stor myndighet, makt, känsla och barmhärtighet finns-
- där blir också misstagen stora. Men misstag gör oss klokare.
Och nu erbjuder Rom dig en stor framtid.
- Det finns andra röster. - Arrius kallar dig till Rom.
Han skulle säga dig, som jag nu gör:
"Korsfäst dig inte på skuggor som gammalt groll och omöjlig lojalitet."
Perfekt frihet finns ej. En vuxen karl känner den värld han lever i.
Just nu är världen Rom, och jag är säker på att unge Arrius väljer den.
Jag är Juda Ben Hur.
Jag har talat som till en vän.
När jag går uppför trappan blir jag kejsarens hand-
- redo att krossa alla som trotsar hans myndighet.
För många små avundsjuka män vill söndra Roms myndighet.
Du har blivit folkets hjälte, du är deras sanna gud.
Om du stannar här, blir du en del av tragedin.
Det är jag redan.
Ge den till Arrius.
Jag ärar honom för mycket för att bära den.
Inte ens för Arrius skull, kan jag skydda dig här.
Du är en alltför stor fara.
Lämna Judéen.
Jag har varnat dig.
Juda!
Jag var rädd för att du inte skulle komma tillbaka.
Men jag ser dig igen.
Din far väntar på mig.
Var är han?
Vad tänker du göra?
Juda, vila dig, sov. Unna dig några timmars ro.
Kärlek och fred...
Tror du inte att jag längtar? Men var finner man det?
- Om du hört mannen från Nasaret... - Baltasars värld.
Han är mer än Baltasars värld.
Hans röst var mer än en röst.
En man mer än en man.
Han sa: "Saliga är de barmhärtiga, ty dem skall vederfaras barmhärtighet."
"Saliga är de fridsamma, ty de skall kallas Guds barn."
Guds barn?
I dödens dal, där vi lämnade dem?
Varenda man i Judéen är oren, tills vi har skrubbat bort tyranniet.
- Vi måste tvätta landet rent. - I blod?
Ja, i blod!
Det finns en lag i livet: Blod ropar på mer blod.
Död ropar på mer död.
Rösten som talade till mig sa: "Älska era fiender."
"Gör gott mot dem som förföljer er."
Ska framtida generationer lida som vi nu lider?
Som du får oss att lida!
Kan vi inte ha något gemensamt? Inte ens kärlek?
Jag kan knappt andas utan dig i min famn.
Men jag vet att-
- allt jag hädanefter ska göra, kommer att vålla dig smärta.
Det är bäst att du inte älskar mig.
Jag älskade Juda Ben Hur. Vad har hänt med honom?
Du liknar det som du vill förgöra. Du lönar ont med ont.
Hatet gör dig till sten. Du är som Messala.
Har jag förlorat dig, Juda?
Inte närmare.
- Vad gör du här? - Jag har väntat på er hela natten.
Vad har hänt? Var är Tirza?
Lämna maten.
Jag kommer närmare. Var inte rädd.
Jag har lyssnat på mannen från Nasaret. Guds ord är i allt han säger.
- Kom inte närmare. - Du måste höra honom tala.
Han går till Jerusalem. Vi kan finna honom där. Hämta Tirza.
Tirza är döende.
Lämna kvar maten och gå.
Juda!
- Varför berättade du det? - Ja, Juda, ja!
- Kom inte närmare! - Mor...
Vänta, mor...
- Låt mig tala med dig. - Kom inte närmare.
Nej, Juda, min son...
- Låt mig träffa Tirza. - Tirza är döende.
Om de möter Jesus från Nasaret, förstår de att livet är oändligt-
- och att man inte behöver frukta döden.
Jag för dem till honom.
Nej, min son...
Var är Tirza?
Nej, Juda.
Gå inte till henne.
- Jag är rädd. - Det behöver du inte vara.
Världen är mer än vi vet.
Tirza, det är Juda.
Nej, Juda...
En allmosa till en blind...
- Varför är gatorna folktomma? - Alla har gått till rättegången.
- Vems rättegång? - Den unge rabbins från Nasaret.
Det kan inte vara sant.
- Vad har han gjort? - Ingenting.
Hjälp en blind.
Spetälska!
Ge er iväg!
Spetälska!
Hur kan detta ske...?
Den mannen känner jag.
Kan ingen hjälpa honom?
Trots smärtan, en blick av frid.
Ta hand om dem, Ester.
- Vi måste gå tillbaka. - Jag tog er till detta...
Jag hoppades...
Du har inte misslyckats, Ester.
Hell, judarnas kung!
Här slutar ditt sökande, Baltasar.
Han gav mig vatten och mod att leva.
Vad har han gjort för att förtjäna detta?
Han har påtagit sig våra synder.
Det är därför som han föddes-
- i stallet där jag först såg honom.
Det är därför han kom till världen.
För den här döden?
För den här begynnelsen.
Jag har levt för länge.
Som om han i korset bar världens smärta.
Det var rysligt, men jag är inte rädd längre.
Det blir storm.
- Ett underligt mörker... - Och mitt på dagen...
Hans liv är slut.
Vad är det?
Den hemska smärtan...
Jag känner den också.
Miriam!
Jag tyckte...
Miriam!
Din hand!
Tirza!
Jag såg honom dö.
Han sa: "Fader, förlåt dem, för de vet inte vad de gör."
- Till och med då... - Ja.
Och hans röst tog svärdet ur min hand.
[Swedish]